Titta. En förtvivlad man.
Vem är förtvivlad?
- Kungen. Enligt Robert. - Varför det?
Han måste stå ut med en arbetarpartiregering. Vad trodde du?
Han ser inte förtvivlad ut, utan som sig själv.
Vad har du emot mr MacDonald?
Att premiärministern är son till en torpare?
Jag skulle inte bry mig om han så var son till Fu Manchu.
Jag är orolig för att vår regering försöker
förstöra folk som oss och allt vi står för.
Vi borde vänta och se vad som händer innan vi grips av panik.
Var är Edith?
Hon skulle träffa en gammal dam i byn.
Du, då? Är allt i ordning på skolan?
Vad är det här?
De tog in mr Adams ersättare i Skolstyrelsen.
Det gick väldigt smidigt.
Jag trodde de skulle fråga mig.
Jag känner mig lite skyldig angående skolan. Jag borde göra mer.
Jag ska dela ut priserna i år. Följ med mig.
Kan vi duka undan teet, Barrow?
Lady Edith missade det och Nanny kommer strax ner.
Bäst jag går-
Stanna och träffa dem.
Så fort de kan svara.
Sybbie kan svara.
Så sant. Varför kallar hon mig "åsna"?
Du lekte ju "sätta svansen på åsnan".
Kan hon inte kalla mig morfar eller nåt värdigare?
Det är "åsna" som gäller just nu.
Jag vill inte att George ska höra det.
Här är de.
Hej då, raringar.
Hejdå, åsna.
Kom och sätt dig, George.
Ställ det där, så ska jag fixa det.
Var inte sån. Ena klarar det.
Varför skulle hon klara det bättre än jag?
Vi har inget köksbiträde längre, så vi måste hjälpas åt.
Vad är det?
Daisy muttrar för att de inte ersatte Ivy.
På Skelton Park har de bara en butler, en kock,
två pigor och en städerska som kommer från byn.
- Det är allt. - Hur i hela världen går det?
Jag vet inte.
Varför slutade de som jobbade där?
De föredrar att jobba på fabrik eller i butiker. De tycker bättre om den arbetstiden.
Snart glömmer jag bort mitt huvud.
Jag ville påminna er om att det är deras 34:e bröllopsdag på lördag.
Ifall ni vill baka en tårta.
Det blir väl nån slags middag.
Jag vet inte.
34 år.
Om jag skulle gifta mig i år, hur skulle livet vara 1958?
Det behöver jag nog inte oroa mig för.
Tror du vi kommer att lämna våra jobb?
Du klarar dig hur det än går.
Du kan jobba på mr Masons gård. Men jag, då?
Kan jag? Vad vet jag om lantbruk?
Eller beställa varor, eller betala räkningar?
Tänk om jag inte klarar ett nytt liv.
Om du ursäktar, så måste jag ta itu med kvällens middag.
Börja med laxbiffarna medan jag gör citronmajonnäsen.
Vi fick goda nyheter idag.
Tim erbjöds jobb som chef för godsets brandmän.
Vad trevligt. Grattis.
Vill du ha mer te?
Nej tack.
Du då, Marigold? Är du klar?
Det är underbart att se henne så lugn och glad.
Vi har nästan glömt att hon inte är en av våra egna. Eller hur, Tim?
Hon är underbar. Vad fint hår du har, raring.
Jag undrar var hon fick sina färger ifrån,
men jag kände aldrig hennes föräldrar.
- Inte? - Nej.
Hennes mor var en gammal vän till Tim, men jag träffade dem aldrig.
Är det dags? Vi ska inte sinka er.
Duktig flicka.
Jag borde nog gå.
Har du din nalle?
Säg adjö-
Adjö.
Tack för...
Tack.
Hon är svag för dig.
Var inte dum.
Jag älskar kvällsljuset.
Jag måste berätta det för lord Merton.
Reta du mig, men var så säker,
jag vill inte bli uppvaktad av honom eller nån annan lord.
Vad synd, eftersom han ville ha min hjälp med uppvaktningen.
Va?
Han vill inte besvära dig,
så han bad mig om ytterligare en lunchbjudning.
- Kära nån. - Varför denna klagan?
Du behöver inte träffa honom om du inte vill.
Du får det att låta så lätt.
Det finns inget enklare än att undvika folk man inte gillar.
Att undvika sina vänner är det svåra.
Men jag tycker om honom. Jag tycker han är trevlig.
Men han vill ha nåt av mig som jag inte kan ge.
Han vill ha vad alla män vill ha.
Var inte fånig!
Jag syftade på sällskap!
Det hoppas jag att du också gjorde.
Det var inte meningen att störa.
Jag är ledsen, det är ännu ett brev från lady Anstruther.
Jösses. Hon ger inte upp så lätt.
Du känner mig. Oemotståndlig är mitt andra namn.
Var hon sån när du arbetade för henne?
Inte lika illa.
Hon var tvungen att vara mer diskret med de andra.
Ska du inte till London och göra slut på hennes lidande?
Fresta mig inte.
Om jag veknar, får jag betala för det.
Det låter som sånt prat som jag inte tillåter.
Om ni kan slita er från era snuskiga debatter,
så behövs ni där uppe.
Var är hon?
- Hoppas jag inte är sen. - Nej, Carson har inte kommit än.
Just det. Det kommer en bydelegation imorgon.
Jag stötte på postmästarinnan. Hon frågade om de fick hälsa på.
Mrs Wigan.
Varför kom du att tänka på det?
Hon ville att Carson skulle närvara.
Varför det? Vad handlar det om?
De vill resa ett minnesmärke över kriget.
Vad?
Inte över kriget, utan över männen som dog i det.
De reser sådana över hela landet. De vill väl ha mig som ordförande.
- Vem var det? - Tony Gillingham.
Han gör affärer här uppe
och du sa att han kunde bo här.
När vill han komma?
- Det är det som är problemet. Den 16:e. - Och?
Det är vår bröllopsdag.
Det gör inget. Ring upp honom och säg ja.
- Det behövs inte. - Jo. Jag vill gärna träffa honom.
Nu är det middag, allihop.
- Du har väl inget emot att Tony kommer? - Inte om du vill det.
Jag ska säga vad jag vill.
Jag vill inspirera Tony Gillingham till att gifta sig.
Betyder det att lord Gillingham vinner och mr Blake får dra sig tillbaka?
Jag är glad för deras skull. Viscountess Gillingham.
Det låter ganska snyggt.
Jag tror att de blir lyckliga och det blir bra för George.
Det är en stor sak.
Att uppfostra en annan mans son.
Det finns inget att oroa sig för där.
Hans lord är en snäll man.
Jag önskar att du ville berätta vad du vet om dem.
Jag vet inget.
Vad du misstänker, då. Förneka det inte, jag har sett dig.
Du tittar på dem när du tror att ingen ser.
- F 'av jag vara med? - Måste du det?
Hur var det i York? Hittade du vad du letade efter?
Ja.
Jag fick leta lite grann, men jag tror att det passar.
Vad är det, då?
Bara nåt.
Det kommer en grupp från byn imorgon bitti.
Kan du be lakejerna att komma med kaffe och tilltugg kl. 11.00?
Leta upp mig när du vill ha det.
Nej. Jag ska själv vara med på mötet. Det är därför jag säger det nu.
Vad är det för ett möte?
Jag vet inte. Men hans lord bad mig närvara.
Det är ju fantastiskt.
När hade vi en premiärminister som förstod arbetarklassen?
Aldrig.
Det är meningslöst när det gäller regeringen.
Jag håller nog inte med dig. Jag tycker att det är viktigt.
Jag också.
Mr MacDonald har erfarenhet av hårt arbete.
- Han vet vad vanliga människor går igenom. - Hjälp arbetarna!
Så James är en rebell nu.
Nej. Han tror på rättvisa för majoriteten.
Vad är det för fel med det?
Inget, han kan väl utkämpa sina egna strider.
Inga strider här, tack.
Du har väl inget emot att ta hand om krigsminnesmärket?
Det är lite genant. Jag blev inte sårad. Jag fick inte ens vara med och slåss.
De borde fråga general McKee eller Johnny Raymond,
nån som deltog.
Du är deras ledare och de vill att du ber med dem
i sorg och i tacksamhet.
Jag borde be i bakgrunden, inte där framme.
Det är allt.
Tyck inte att vi är för framfusiga.
Oroa er inte. Jag gör gärna vad jag kan.
Vi vet inte än var vi vill ha minnesmärket, milord.
Och?
Om ni ger oss en plats
är det bäst att ni vet var innan ni går med på det.
Det gör jag säkert, men är det därför ni är här?
Att be om en plats till minnesmärket?
Det är därför vi är här, milord.
Men vi vill även erbjuda posten som ordförande i vår kommitté...
Nu tar jag över.
Vad sa ni?
Vi vill ha mr Carson som ordförande i vår kommitté.
Men det ska väl hans lord...
Nej, Carson. De vill inte ha mig, de vill ha dig.
Jag skulle inte uttrycka mig så milord,
men mr Carson kände bättre de unga män som dog.
Jag antar att du har rätt.
Han kände dem bättre.
Just det.
Han är en betydande man i byn.
Te, tack.
Carson? Vad säger du?
Det är en ära.
Men jag måste tänka på saken.
Naturligtvis.
Men tänk inte för länge.
Kan du hälla i mjölk först, om det är till mig?
Kom det med den andra posten?
Ja. Från lady Anstruther.
Inte igen. Vad har eldat upp henne?
Jag skulle inte ha skickat ett Alla hjärtans-kort.
Ja, men det var...
Jag skickade ett till i år.
Hur visste hon att de var från dig?
För att jag skrev under dem.
Jag vet inte vad jag tänkte. Det skulle vara ett skämt.
Men det spårade ur.
Oroa dig inte. En dag ska jag slå mig till ro.
Det gör vi alla en vacker en dag.
Alla har inte nåt val.
Jag väntade dig inte.
Jag har varit hos Smithers på Oak Field Farm,
jag tänkte titta in på hemvägen.
Det var roligt.
Jag hade en delegation från byn i morse
angående det nya krigsminnesmärket.
De vill att du ska sköta det.
Nej. De har bett Carson bli ordförande.
Varför inte dig?
Byn ville ha Carson.
Din far sa alltid åt byn vad den ville.
Är det sant att gamle Dicky Merton uppvaktar Isobel?
Är det inte absurt?
Jag vet inte. Det är nog kul för henne
att åter bli lady av grevskapet
och sätta oss alla på plats.
Ja, jag antar det.
Tycker du inte att hon är ivrig?
Jo, hon tröttnar aldrig på att tala om det för mig.
Daisy, du har fått post.
Tack, mr Carson.
- Vad är det? - Nåt jag har beställt.
- Får vi veta vad, drottningen? - Nåt jag behöver.
Varför ska det vara hemligt?
Det vore sorgligt om hon inte hade hemligheter i den åldern.
Har du tagit ett beslut angående minnesmärket?
Inte än.
Det känns inte bra att bli vald före hans lord.
Ni skulle ha sett hans ansikte, mrs Hughes. Han kände sig sviken.
Det är kommitténs beslut och de valde dig.
Och landet har valt en arbetarpartiregering,
så det blir inte alltid rätt.
Vad är du rädd för?
Marken jag står på är i gungning.
Allt jag tror på kommer att prövas och hånas
de kommande åren.
De har prövat systemet sen romarna gav sig av.
Jag antar det.
Livets natur är inte beständighet, utan omvandling.
Ja. Även om det låter en smula avskyvärt.
Där är ni ju, m'lady. Madge sa att ni var på väg ut.
Vi var ute i det blå rummet
och det här låg på hyllan med de andra böckerna.
Vad är det?
En tysk nybörjarbok, men den är inte vår.
Mr Gregson har skrivit sitt namn på försättsbladet.
Jag förstår.
Jag gav den nästan till hennes lady, men det verkade mer passande...
Jag borde ta den.
Kan du lägga den på bordet bredvid min säng?
- Javisst. - Tack.
- God middag, mrs Hughes. - God middag.
Snällt att följa med oss.
Jag måste ha nåt att göra.
- Var är din mor? - I biblioteket.
Jag vet inte om det är en bra idé att Tom besöker skolan.
Han blev vän med en av skolfröknarna
när vi var i London för Roses säsong.
Vad är det för fel på det?
Jag tänker inte förklara, men jag var ganska besviken på honom.
Jag hade hoppats på nåt bättre.
Du är väldigt gåtfull. Får jag inte veta några detaljer?
Det behövs inte.
Där är du ju. Hur var de?
Lika tråkiga som alltid. De hälsade.
Hur gick mötet? Har du sagt ja?
De kom inte för att träffa mig.
De vill att jag ska ge dem en plats för minnesmärket,
men de ville ha Carson som ordförande.
Carson? Vad trevligt.
Jag går upp för att ta av mig hatten.
Hon är i alla fall nöjd.
Grattis.
Ni vill säkert att jag tackar lady Rose för att hon delar ut priserna idag.
Vi är glada över intresset från Downton Abbey.
Slutligen, tack för att ni kom, allihop. Jag uppskattar det.
Jag är glad att Peter vann ett pris i geografi. Det var bra gjort.
Han fick inte det efter sin far.
Är mrs Drewe med dig?
Nej, hon är hemma och tar hand om barnen.
Vi borde prata. Men inte här.
Imorgon. KI. 11.00. Vid stenladan.
Du har varit borta.
Jag har varit på en kurs.
Jag skrev nästan för att berätta det, men det kändes arrogant.
Trevligt att du är tillbaka.
Vilken lättnad.
Jag trodde att jag hade gjort nåt dumt
när du tog mig till huset den kvällen.
Hej, miss Bunting.
Lady Rose. Ni var duktig.
Det är inte så svårt att dela ut priser.
Vi blir alltid överdrivet tackade.
Det är väl brukligt?
Vi måste iväg om vi ska hinna innan gonggongen ljuder.
Gonggongen. Det låter som ett religiöst liv.
Adjö.
Vi ses igen.
Det hoppas jag-
Spratt.
Bjud dr Clarkson på lite tårta. Sen kan du gå.
Tack.
Att servera mig är under hans värdighet.
Inte ens Spratt kan ha roligt hela tiden.
Hur väl känner ni lord Merton?
Det gör jag inte egentligen.
Det skulle kanske roa er att veta
att han har kommit mrs Crawley väldigt nära.
Vad mrs Crawley gör med sitt privatliv är hennes ensak.
Oj. Jag har förargat er.
Nej. Jag är inte förargad.
Men jag är överraskad att hon
fördriver sin tid med mottagningar i salongen
och vagnsturer i parken.
Ingen tar vagnsturer i parken längre.
Sånt är förbi.
Det vet jag inget om.
Ni borde träffa lord Merton.
Kom och ät lunch på lördag.
Mrs Crawley kommer att vara här, precis som han.
Det är en ära, lady Grantham. Är ni säker?
Det kommer att bli kul.
Jag hoppas kunna övertala lady Shackleton att följa med oss.
Mamma har lagt sig. Hon ville lägga sig tidigt.
- Jag går nog också upp. - Sätt dig en stund.
Det besvärar väl inte dig att de vill ha Carson?
De har tur om de får honom.
I vilket fall som helst får det en att fundera.
På min farfars tid, skulle en delegation
ha bett butlern att ta hand om minnesmärket?
Vi lever inte på din farfars tid.
Nej. Det gör vi inte.
De vill inte ha mig på skolan och inte till minnesmärket heller.
Jag vill ha dig.
Du, Tom och jag är ett rätt bra team.
Jag har tittat på växelbruk och spannmålsförsäljning...
Det är inte alla fäder som hör det från sin dotter.
Mr Barrow...
Jag är trött på att vänta, miss Baxter.
Jag är trött på att bli körd med.
Jag skaffade jobbet åt dig och du visste vad jag ville ha för det.
Så klaga inte nu.
Tack, Madge, godnatt.
Visste du att Dicky Merton var ute efter Isobel?
Mamma säger att hon vill bli av med honom.
Jag undrar jag.
Vad menar du?
Din mor skulle nog inte gilla om Isobel blev lady Merton,
med en levande man, ordentligt hus och hög ställning i grevskapet.
Det skulle inte alls passa mamma.
Var inte dum. Hon skulle bli glad om det var vad Isobel ville.
Daisy? Vad gör du uppe så här sent?
Jag trodde att du hade lagt dig.
Jag ville bara titta på de här.
Vad är det?
Berätta.
"Matematik del 1"? "Efterkalkylering"? Vad är det här?
Jag var dålig på matte i skolan.
De bästa människorna var dåliga på matte i skolan.
Jag kan inget.
Du säger att jag ska jobba hos mr Mason, men hur?
Jag kan inget om redovisning om det så gäller liv eller död.
Varför behöver du det?
Jag vill vara vuxen, mrs Patmore.
Jag vill ha ansvar. Jag vill vara vuxen.
Jag kan inte bara stå här och lyda order resten av mitt liv.
Jag förstår.
Men jag är för dum för att förstå ett enda ord.
Du är inte dum, Daisy. Långt ifrån.
Varför förstår jag inte vad det står?
För...
För jag är en okunnig idiot.
Godnatt, mrs Patmore.
Är det din hemliga lya?
Den är inte så hemlig. Men det är här jag arbetar.
Och där du kan gömma dig?
Varför bjuder du aldrig miss Bunting till huset?
Det kanske jag gör en dag.
Du bor ju också där.
Jag vet inte var jag bor.
Ibland känns det som att hänga i luften.
Du får inte tro att vi inte vill att du ska ha ett eget liv.
Det tror jag varken Mary, Edith eller du tycker.
Men det skulle vara svårt för lord och lady Grantham.
De skulle vänja sig.
Lättare sagt än gjort. Jag måste fortsätta.
Har jag er tillåtelse att tacka ja?
Du behöver inte den. Det har inget med ditt arbete att göra.
Nej, men det ska inte kännas otrevligt för er.
Det vore ett nöje.
Du kan styra det genom bypolitikens faror.
Men det borde ha varit ni, milord.
Det här blir kanske en ny tradition.
Jag vet att du ogillar att inte bli vald, men du sitter i så många kommittéer.
Vad menar du med det?
Du tycker att jag visar för stort intresse för Marigold.
Det är Margie.
Hon tycker att jag är där för ofta.
För att ni är kär i mig.
Det är bättre än det verkliga skälet.
Det verkliga skälet är ett bra skäl att älska ett barn, m'lady.
Mödrar borde älska sina barn.
Hur länge har du vetat?
Sen ni bad mig att ta hand om henne.
Men jag säger inget.
Det är inte min sak att döma er.
Borde jag kontrollera mina känslor?
Jag kunde säga "ja", men det är orealistiskt.
Jag tror inte att ni kan det.
Vad säger du, då?
Ni måste följa ert hjärta utan att folk får reda på sanningen.
Tärningen är kastad. Jag har tackat ja.
Hans lord sa åt mig att ta det.
Då så.
Men han var ledsen.
Inte på grund av mig. Men kanske för att saker förändras.
Det gör de.
Antingen vi är ledsna över det, eller inte.
Jag hoppas att du har rätt om lord Gillingham.
Vad skulle jag ha känt om jag ärvt en familj med dig?
Du skulle ha älskat dem, hoppas jag.
Det skulle jag, men jag hade velat ha en egen.
Du skulle ha känt likadant.
Det sägs att moderskärleken är den starkaste kärleken som finns.
Men det ligger i Guds händer. Vi kan inte göra nåt.
Jag kommer på en sak.
Mr Bates, det är dig ovärdigt.
Jag hade fel.
Jag ska nog locka fram det.
Lite frisk luft före gonggongen?
Tack, mr Molesley.
Vad är det med dig? Du har inte sagt ett ord hela förmiddagen.
Jag åkte till byn och ringde henne.
För att prata förnuft med henne.
Jag tror att det var ett misstag.
Det skulle inte hindra henne.
Precis.
Problemet är att hon hatar att åldras.
Det är det som är felet.
Men det är patetiskt att en dam trånar efter en lakej.
Ursäkta.
Det visar på bra smak.
Kära lady Shackleton,
vad snällt. Är ni på väg nånstans?
Ja, jag kan inte stanna.
Jag ska äta med Philip, och hans fru surar hela kvällen om man kommer för sent.
Ni borde skriva en bok:
Svårdöttrar och hur man överlever dem.
Jag gillar er.
Ja, Cora är duktig.
Även om man inte alltid kan lita på hennes instinkter.
Jag hade gladeligen bytt ut min mot henne.
Hur väl känner ni lord Merton?
Vi har träffats på fester i 40 år.
Jag är rädd för att han tycker det är svårt efter hustruns död.
Ni är änka. Ni vet vad han går igenom.
Jag antar det, men de verkade inte så förtjusta i varandra.
Jag trodde han var glad att bli av med henne.
Hans söner är ganska svåra.
Jag vet hur det är.
Kan ni komma på lunch på lördag?
Hjälpa mig att muntra upp honom?
Gärna.
En ensam adelsman med ett fint gods är förstås inte ensam länge
om han inte vill det.
Ni låter som mrs Bennet.
Men vad pratar han om?
Han tror att jag vet nåt om mr Bates.
- Gör du det, då? - Kanske.
Mr Bates kan ha gjort nåt som han inte vill att nån ska veta.
" N åt"? Ett b rott?
Jag vet inte. Men han reste iväg, vilket han förmodligen skulle förneka.
Jag vill inte veta mer,
men sanna mina ord, mr Barrow tror att han kan använda det mot mr Bates.
Berätta för hennes lady. Hon skulle sätta stopp för det.
Jag kan inte.
Det är komplicerat, men jag kan inte.
Vad är det?
Vadå?
Du gör nåt lustigt med huvudet. Du lutar det.
Nej, gör jag?
Hur ser jag ut?
Varför det? Har du fått utslag?
Nej, jag har inga utslag.
Då är det bra.
Det jag menade var...
Hur gammal tror du att jag är?
Jag vet inte. Kanske 52?
Varför det? Hur gammal är du?
51.
Jag fick ett mycket konstigt telefonsamtal.
Minns du lady Anstruther?
- Menar du Jock Anstruthers änka? - Ja.
Hennes syster är lady Renton och hennes bror Harry Mountevans.
Jag minns henne.
Snygg och hälften så gammal som Jock. Och rätt löjlig.
Löjlig eller inte, hon har precis bett att få komma på te.
Tror folk att vi är en pub på Great North Road?
Det verkar så.
Hon kommer förbi byn på lördag
och kommer gärna och hälsar på.
- Vad sa du? - Det är ju bara te.
Ska vi göra nåt speciellt till bröllopsdagen?
Vad hade du tänkt?
Nu när Tony stannar,
tänkte jag att vi kunde bjuda in några personer.
Ni flickor kan fråga några vänner.
Jag vill ha en ung fest för en gångs skull, istället för alla gamla stofiler.
Jag har en idé, Mary.
Det är smart av Daisy att vilja lära sig räkna.
Jag håller tyvärr med mrs Patmore. Vad behöver hon det till?
Hon är kokerska.
Kokerskor måste göra upp en budget.
Det kan hon lära sig utan algebra.
Hon kanske inte alltid vill vara kokerska.
Kanske inte, men hon blir ingen Arkimedes heller.
Jag är ledsen, men jag tycker inte att vi ska uppmuntra det.
Jag går upp. Jag vill läsa lite innan jag släcker.
Bra gjort med studierna, Daisy.
Det är bra att ha mer än en sträng på sin lyra.
Och ännu bättre om man inte har en ärthjärna.
Godnatt.
Ser ni? Vad var det jag sa?
Hon har tappat självförtroendet på grund av det.
Ingen mattekunskap är värd det.
Varför skulle lady Anstruther välja lördag av alla dagar?
Borde vi bjuda henne på middag?
Ska hon inte bo nån annanstans?
Imorgon kan du berätta vilka av dina vänner som kommer.
Rose vill bjuda en vän till Tom.
Han måste känna sig underlägsen.
Inte den brodern, hoppas jag.
Nån härifrån. Rose har träffat henne.
Det har jag också. Hon är väldigt respektabel.
Det vore trevligt.
Ni måste se fram emot att träffa lord Gillingham.
Jag träffade honom i London förra veckan, så jag minns hur han ser ut.
Men det måste vara svårt att vara ostörda i London.
Mindre svårt än när jag var flicka.
Men ja, det blir trevligt att träffa honom här.
Jag har inte bestämt mig om det är det du tror.
Jag trodde ingenting, men nån gång måste ni väl bestämma er.
Ju äldre jag blir, desto konstigare känns vissa saker.
Till och med nu måste vi bestämma om vi ska dela våra liv med nån
utan att ha tillbringat nån längre tid med dem.
Än mindre... Du vet.
Nuförtiden gör förstås en del kvinnor det.
Jag pratade med lady Cunards dotter förra veckan
och hon var så detaljerad att jag nästan svimmade.
Men vad kan vara viktigare?
Att försäkra sig om att det där känns rätt?
Innan vi väljer att leva med nån för alltid?
Jag är för gammalmodig, m'lady.
Du får inte upprepa ett ord för Bates.
Naturligtvis inte, m'lady.
Vad tror du om det här?
Jösses. Vad betyder det?
Lord Gillingham kommer idag, men det har inte nämnts nåt om nån betjänt.
Den förra tjatades det om, det ska gudarna veta.
Stackars mr Green. Vilket hemskt slut.
Nu ska vi inte älta det.
Hans lord kan ha en betjänt, men vi kan inte vara säkra nuförtiden, så...
Ja, mr Carson?
Inte du. Mr Bates, kan du hålla ett öga på honom om det blir nödvändigt?
Javisst, mr Carson.
Mr Molesley, har du...
Vadå, mr Carson?
Strunt samma.
Ner med armarna. Slappna av.
Ursäkta. De sa precis att ni väntade.
Jag har inte varit här länge.
Jag ville träffa er efter att ha läst brevet.
Det skulle inte vara förvirrande.
Nej. Men varför kommer ni inte?
För att jag inte vill vara en del av ett skämt.
Vadå för ett skämt?
Jag kanske inte har presenterats vid hovet, lady Rose,
men jag vet att det är brukligt att bli inbjuden på middag av värdinnan.
Borde inte mr Branson ha varit involverad?
Lady Grantham bad oss bjuda några yngre gäster för att liva upp tillställningen.
Mary och jag ville att Tom skulle ha en vän där.
Det var allt.
Då hade jag rätt.
- Han vet inte. - Nej.
Det skulle bli en trevlig överraskning för honom.
Är lady Grantham medveten om det här?
Absolut. Hon vill att ni kommer.
Jag kunde ha tagit hand om lord Gillingham. Vi behöver inte besvära mr Bates.
Mr Carson glömmer att jag också är betjänt.
Jag vet. Det verkar lite ironiskt att mr Bates klär honom.
Varför det?
Jag vet inte varför jag sa det.
Varför sa du det, miss Baxter?
Det var trams. Nonsens. Ursäkta, men jag är sen.
Vad trevligt.
Jag tänkte hälsa på, men jag ville inte besvära.
Jag har varit upptagen med polikliniken.
Dr Clarkson.
- Lady Grantham. - Får jag presentera dr Clarkson?
Jag tror att ni känner lord Merton.
Vi har nog träffats, ja.
Vi pratade om er klinik.
Tråka inte ut honom.
Jag är faktiskt intresserad...
- Lady Shackleton. - Vad punktlig du är, min kära.
Din svärdotter har lärt upp dig bra.
Du minns lord Merton.
Naturligtvis.
Hur är det? Och hur mår din fantastiska trädgård?
Fortfarande fantastiskt.
För att jag har samma fantastiska trädgårdsmästare.
Vi har nog inte träffats sen kära lady Mertons begravning.
Jag hoppas att saker och ting löser sig.
Du har ansträngt dig rejält.
Jag hjälper gärna till när jag kan.
Ska vi gå in, Spratt?
Lord Gillingham.
- Här är han. - Tony. Välkommen.
Trevligt att träffa er alla.
Du har tyvärr missat lunchen.
Jag åt på tåget.
En kopp kaffe, då?
Perfekt.
Jag måste gratulera dig, Carson.
De bygger upp ett minnesmärke i byn och Carson är ordförande.
Jag gillar idén.
Att ge folk ett fokus för sin sorg och tacksamhet.
Jag håller med, milord.
Jag hoppas att hans lord är nöjd med det. Att jag är ordförande.
Det är han. Han kommer åtminstone att bli det.
- Hur är det med de berömda grisarna? - Ganska bra.
De går med vinst.
Jag ska skaffa kaniner åt mrs Patmore i eftermiddag.
Följ med mig.
Jag ska leta upp ett gevär.
Jag följer också med.
Men jag är inte bra på att spåra dem.
Om jag skjuter behövs det inte.
Det tror jag inte.
Klarar ni er utan mig en timme?
Jag tror att allt är under kontroll.
Jag ska bara till posten. Jag kommer snart.
Ska du resa norrut i augusti efter ripor?
Du pratar som om jag bara brydde mig om jakt,
nuförtiden läser jag faktiskt mer än jagar.
- Du måste sakna det. - Inte precis. Tack.
Han är faktiskt mer intresserad av medicin än sport.
Det har jag svårt att tro.
- Du verkar ha förutfattade meningar. - Inte alls.
Han verkar trevlig för att vara den typen.
Men som du själv säger,
vi tillhör inte den gruppen, du och jag.
Spratt.
Dr Clarkson vill nog ha lite kaffe.
Var inte så snobbig.
Jag skata dig med till polischef Hutton.
Barnen bor i huvudbyggnaden nu.
Jag har förvisats till en stuga i parken.
Flyttade du före Hubert?
Nej. Jag ville inte flytta alls, men jag har vant mig.
Frånsett allt annat, så har jag aldrig varit så varm förut.
Godmorgon.
Efter er.
Varför pratade du om mr Bates och lord Gillinghams betjänt?
Vilken är kopplingen? Berätta.
Det är inte lönt att försöka leta upp mr Molesley.
För han kan inte hjälpa dig nu.
Om det är så du vill ha det
har du på dig tills middagen där uppe är slut.
Sen ber jag att få prata med hennes lady
och då berättarjag om dig.
Hör du vad jag säger?
Jag kan inte säga vad jag inte vet.
Men du vet nåt.
Jag tror att det kopplar mr Bates till den döda betjänten.
Jag är imponerad av det jag har sett.
Tom är en fin partner, jag har haft tur.
Det är jag som har haft tur.
Hur går det med dina amerikanska planer, Tom?
Jag vet inte. Inget är bestämt än.
Oroa dig inte.
Mary är redo att klara sig utan mig.
Det är din man.
Är du inte rädd att bli lämnad ensam med pappa?
Jag förstår honom bättre nu.
Han skulle nog säga samma sak om mig.
Kämpar han inte emot alla förändringar, då?
Nej, men han vill ha alla fakta.
Jag vill förbättra vår spannmålsförsäljning.
Om jag kan lägga fram bra fakta går han med på det.
Vad positiv du är.
Jag vill leva i nuet och inte tillbringa mitt liv med
att ångra det förgångna, eller frukta framtiden.
Jag ska försöka följa ditt exempel.
Fruktar du framtiden?
Bara om jag måste leva utan dig.
Jag älskar dig, Tony, det vet du, på mitt kyliga, okänsliga sätt.
Varför inte säga ja, då?
Det får inte bli fel.
Jag vill gifta om mig, så långt har jag kommit,
men jag vill vara lika lycklig med min andra man som med min första.
Det är en risk.
Du måste chansa.
- Klockan är mycket. - Vi måste tillbaka.
Bates tar hand om dig om du inte har tagit med en egen betjänt.
Det är en lyx nuförtiden. Jag har ingen betjänt nu.
Vår butler tar hand om mig där hemma, men på resor tar jag hand om mig själv.
Har du nåt emot det?
Det är enklare. Jag vill gärna göra våra liv enklare.
Det är en mardröm när gäster är jobbiga och jag känner mig så skyldig,
men jag visste inte ens om vi skulle klara uppfarten.
Vad hände?
Det var ett förfärligt oljud. Det skramlade och smällde!
Sen förlorade motorn sin kraft.
Tom får titta på det.
Vad snällt, men min chaufför Weaver verkade ha det under kontroll.
Får jag låna telefonen
och säga åt mina värdar att jag inte kan ta mig dit ikväll?
Vad ska du göra?
Vi passerade en pub i byn
och jag bad Weaver höra om de hade några rum.
Du kan inte bo på puben.
Varför inte? Jag är tuffare än jag ser ut.
Du får stanna här.
Vi ska ha gäster på middag, så det går bra.
Ja, det blir perfekt.
Molesley? Du ser väldigt latinamerikansk ut plötsligt.
Har du italienskt blod i ådrorna?
Nej, milord. Inte vad jag vet.
Eller spanskt? Eller irländskt?
James, säg åt mrs Hughes att lady Anstruther stannar.
Hon kan förbereda prinsessan Amelia-rummet.
Javisst, ers lady.
Gå nu. Berätta allt för henne.
Du vet inte vad du begär.
Jag kanske inte vet din historia, men det blir värre
om mr Barrow berättar för henne först.
Ja, du har rätt.
Tack.
Varför är hon här?
De känner henne inte, eller hur?
Om de gör det, så har hon inte berättat det för mig.
Vad ska du säga till henne?
Vem säger att jag får chansen att säga nåt?
Säg det.
Hon leker med dig, som en katt med en råtta.
James?
Kände du till lady Anstruthers besök?
Nej, mr Carson. Varför skulle jag göra det?
Jobbade du inte för henne en gång?
Jag har nog en referens från henne nånstans.
Men det var längesen, eller hur, James?
Hon har ställt till med extrajobb för alla.
Vad menar du med att du måste berätta nåt innan Barrow gör det?
Mr Barrow vill berätta om nåt från mitt förflutna.
Jag har en hemsk hemlighet.
Jag förstår inte. Vad för en hemlighet?
Hur känner han till den?
Jag var vän med hans syster när vi växte upp.
Men varför rekommenderade han dig för jobbet om han visste nåt sånt?
Det är bäst att du berättar.
Visst.
För några år sen jobbade jag som kammarjungfru i London.
För en mrs Benton
som bodde med sin man på Ovington Square.
Fortsätt.
Jag var där i sex månader och sen...
Vad gjorde du sen?
Jag...
Jag tog några smycken som tillhörde frun,
ett halsband, några armband och några ringar.
Tog du dem?
Jag försökte få det att se ut som ett inbrott, men det gick inte.
Anmälde mrs Benton stölden?
De hämtade mig några timmar senare.
Mina fingeravtryck fanns överallt.
Och för att göra det ännu värre...
Jag gav aldrig tillbaka sakerna.
Varför inte?
För jag hade dem inte längre.
Vad hände?
Jag hamnade i fängelse i tre år.
Tack, Baxter.
Varsågod, m'lady.
Vad tror du om vår mystiska besökare?
Tom tittade på bilen och hittade inget fel.
- Chauffören kanske lagade den. - Kanske.
Vi borde gå ner.
Vill ni ha nåt mer?
Jag tror inte det, tack. Det här var verkligen lyxigt.
Ni reser inte tillsammans med en betjänt längre, milord?
Nej. När Green dog ersatte jag honom aldrig.
Vi blev chockade över att Green dog så kort efter hans besök här.
Naturligtvis.
- Hade han varit hos er länge? - Nej, inte så länge.
Tack.
Nå?
Jag berättade för henne.
Jag frågar inte vad du sa.
Men jag vill vara säker på att du sa allt.
Bra. Hur var hon?
Jag vet inte. Hon var chockad, men inte elak.
Sen kom hans lord in, så det var allt.
Om hon tillåter dig att stanna
vet hon sanningen och du behöver inte ljuga.
Och om jag inte får stanna?
Då har du sagt sanningen. Det är det enda som betyder nåt.
En dag ska jag berätta hela historien för dig.
Men jag vill inte förlora din goda uppfattning om mig.
Och jag vet att det skulle hända.
Det skulle det inte.
Du litar inte på mig än, men jag är på din sida.
Mr Molesley, jag behöver det i matsalen. Nu.
Ja, mr Carson.
Jag borde skälla på dig, Jimmy.
Varför ignorerade du mina brev? Du är en stygg pojke.
Visa hennes lady till salongen, James.
Javisst. Den här vägen, m'lady.
Jag känner mig skyldig att jag stör en familjesammankomst.
Ni skulle vara en tillgång på alla fester.
Vad snällt. Tack.
Inga cocktails? Jag trodde alla bjöd på såna nu.
Inte på Downton.
Vår butler provade dem en gång och har inte hämtat sig.
Se på dina föräldrar. Trettiofyra år. Det skulle jag aldrig klara.
Det är fördelen med en äldre man. Man slipper dem fortare.
Miss Sarah Bunting.
Vad i hela världen gör hon här?
Jag bad henne komma. Cora sa att jag fick.
Har jag gjort nåt fel?
Miss Bunting är läraren som jag berättade om.
Efter hennes uppförande i London
ansåg jag inte henne som en lämplig gäst.
Jag ska presentera er. Kitty Colthurst. Sarah Bunting.
Miss Bunting är lärare.
Oj, vad duktigt. Vad undervisar du i?
Det vanliga. Att skriva, matematik.
Skrivandet har jag aldrig förstått mig på
och inte matematik heller!
Då måste du gifta dig rikt, så att du inte behöver det.
Vad gör du här?
Lady Rose bjöd in mig.
Rose, frågade du lord Grantham?
Räckte det inte med Coras tillåtelse?
Hur mår du?
Jag är trött. Två fester på en dag är för mycket för mig.
Var lunchen lyckad?
Du får fråga kusin Isobel.
De gapar efter mycket ikväll.
- Får Tom inte ha en egen vän? - Jovisst.
Men det är dags att han bestämmer sig för vem han är.
Jag tycker det är trevligt med ett intelligent ansikte här.
Miss Bunting har chockerat oss med sitt stöd för premiärministern.
Men största delen av landet stöder väl honom,
annars hade han inte varit premiärminister.
- Det finns en obesvarbar logik i det. - Ja.
Det finns en allians som inte bådar gott.
Jag håller med.
Är du inte väldigt snobbig?
Vi är realistiska,
nåt som din generation har problem med.
Nej, det verkar inte vara nåt fel på den.
Hennes chaufför säger att han inte hittade nåt fel på bilen.
Det är ett mysterium.
Ser du? Hon är här för att träffa dig.
- Jag vet inte vad hon vill. - Inte? För det vet jag.
Det är pinsamt.
Det känns som om det kan bli ännu pinsammare
om du inte kan få henne att hålla tyst.
Ta det.
Äktenskapet är ett lotteri,
men jag har vunnit högvinsten.
Jag har vunnit
skönhet, intellekt, ett gott hjärta, allt i ett.
Skål för min Cora,
den bästa hustrun i världen.
Vilken hyllning.
Verkligen. Om det bara vore sant.
Vad har hänt med Molesleys hår?
Carson, lady Mary säger att du ska leda minnesmärkeskommittén.
Det stämmer, frun. Ja.
Det kommer du göra galant.
Rose? Är din vän väldigt smart?
Hon är Toms vän, inte min, men jag tror det.
För hon tyckte att jag var väldigt dum.
Vi behöver inte tala illa om henne för det.
Nej tack.
Känner du lakejen?
Ja, han arbetade för mig, trevligt att se ett vänligt ansikte.
Speciellt ett vänligt och sött ansikte.
Jag vet inte om minnesmärkena är en bra idé,
men det är väl en annan fråga.
Varför inte? Då får väl folk en plats att sörja på?
Och en påminnelse om alla uppoffringar som gjordes.
Om det var en minnesgudstjänst skulle jag hålla med,
men ett stenmonument i parken
som påminner oss om döden och ett meningslöst krig.
Vad ska det vara bra för?
Det är slöseri med pengar.
Ursäkta, men det är trams.
Ursäkta, men hon har rätt till sin åsikt.
Inte i det här huset.
Hon menar nog...
Hon är här som din vän, så naturligtvis måste du försvara henne.
Var kriget värt att utkämpa?
Vad åstadkom det, förutom den ryska revolutionen som du hatar?
Miljontals män döda och inte större rättvisa än förut.
Ni har fel båda två.
Men vi måste sträva efter en god stämning.
Synd att de inte vill ha med dig i kommittén.
Du försvarade deras avsikter.
De vill ha med hans lord i kommittén.
Ursäkta, milord,
jag skulle ha berättat senare, men de hade ett möte i eftermiddags
och de vill att ni blir deras beskyddare.
Vad trevligt. Det var alltid deras plan.
Ja, ers lady.
Jag tackar gärna ja.
Om alla kan lägga undan svärden
kan vi kanske avsluta middagen.
Men jag beundrar det.
När unga står upp för sina principer.
Principer är som böner.
Ädla förstås, men pinsamma på en fest.
James, såg jag fel,
eller skickade lady Anstruther en lapp till dig under middagen?
Ja, mr Carson.
Får jag se den?
Han har kastat den.
Hon vill påminna honom om att han jobbade för henne en gång.
Det är ändå väldigt fel.
Men det var inte hans fel, eller hur?
Han kunde knappast slå bort hennes hand.
Ta upp det till salongen.
Jag förstår på mr Molesley att du gav hans lord goda nyheter.
Det stämmer.
Hur fick du dem att gå med på det?
Jag vägrade mitt jobb om de inte gjorde honom till beskyddare.
Har du sagt det till honom?
Han behöver inte veta allt, mrs Hughes.
Ingen behöver veta allt.
Jag har haft det trevligt.
Båda tillställningarna var intressanta på olika vis.
Du kommer bra överens med lord Merton. Det vet jag.
Det gör jag, men kusin Violet hade andra planer för honom vid lunchen.
Var är mormor?
Hon sa adjö till din mamma, men ville smita iväg.
Festerna hade tagit ut sin rätt.
Innan jag går vill jag träffa personalen där nere.
Har du inte sagt tillräckligt för en kväll?
Du, då?
Jag vet. Jag rycktes med.
Du var strålande.
Upp med hakan. Du dämpar stämningen.
Verkligen?
Jag trodde bara idioter var lyckliga hela tiden.
Här kommer hon. Boudicca av North Riding.
Tack för att jag fick komma.
Nöjet var vårt, eller hur, Robert?
Jag vill tacka er kokerska och de andra tjänarna innan jag går.
De har precis satt sig för att äta
och vi vill inte störa dem.
Det tar bara en minut.
Så klart att du ska gå ner. De blir så glada.
Du hörde väl hur hon pratade med mig under middagen?
Javisst. Men hjälper det att vara likadan tillbaka?
- Är allt till belåtenhet, milord? - Nej.
Och kan ni behålla Molesley i köket
tills hans hår slutar bli blått?
Vad gör du?
Ställer fram frukostbrickorna åt hennes lady och lady Mary.
Inte lady Rose och lady Edith?
Ogifta, unga damer äter frukost i matsalen.
Jaså?
Tack igen och det var trevligt att träffas.
Jag ville se hur ni såg ut efter alla historier.
Vilka historier?
Det är en farlig fråga. Vi kanske inte gillar svaret.
Jobbar ni i skolan?
Jag undervisar i matematik, handstil och stavning.
- Ni måste vara smart. - Det vill jag inte påstå.
Kom och träffa de andra.
Adjö.
Det var en annorlunda väg.
Ja. Men den behöver inte vara bättre än den du har valt.
Får jag prata med er, ers lady?
Jag är ledsen att behöva säga det,
men jag har fått veta nåt som får mig att känna mig skyldig.
Har det med Baxter att göra?
För om det gäller hennes brott, så vet jag om det.
Jaså, m'lady?
Men jag förstår inte varför du tog hit en dömd brottsling
till mitt hushåll och sovrum
när du kände till hennes förflutna.
Jag ville ge henne en chans.
Borde det inte ha varit mitt beslut?
I mitt eget hus?
Jo, m'lady. Kanske det.
Varför berättar du det nu?
För om du har använt din vetskap mot henne,
måste jag fundera på din framtid här.
Om du nu ens har en här.
Jag tänkte bara att jag gjort fel och att ni skulle få veta det.
Jag förstår. Nu vet jag det.
Godnatt.
Du tror att du är så smart.
Har miss Bunting gått?
Hon fick skjuts till byn av mrs Crawley.
Det var snällt av henne.
Jag ville be om ursäkt för bråket vid middagen.
Du var inget jämfört med henne.
Hon har sina åsikter, det är sant, men jag måste medge
att jag brukade känna mig så.
Är det vad du vill, Tom?
Att gå tillbaka när du har kommit så långt?
Jag har förändrats mycket, det är sant.
Är det dåligt?
Vi är inget par.
- Va? - När du var i London
trodde du att det var nåt mellan oss, men nej.
Som Sybils far är det här inget lätt samtal för mig,
men om jag hade fel ber jag om ursäkt.
Jag är mindre orolig för det
än om miss Bunting tar tillbaka dig som missnöjd rebell.
Jag är inte missnöjd.
Jag hatar inte nån.
Allra minst dig.
Då blir det lättare att säga godnatt.
Isis.
Varför lämnade du inte tillbaka smyckena?
Du säger att du inte hade dem, vem hade dem då?
Och varför gjorde du det?
Du verkar inte vara girig efter pengar.
Du jobbade, du tjänade pengar.
Ogillade du mrs Benton? Var hon sträng?
Nej, m'lady. Hon var snäll.
Det gör det ännu märkligare.
Jag vill inte hitta på ursäkter.
Det finns inga ursäkter.
Nej, men det finns utelämnade detaljer.
Du har chockat mig, Baxter. Djupt, det kan jag inte förneka.
Det har ni rätt i, m'lady. Är jag avskedad?
Du arbetar strålande,
och jag har aldrig sparkat en tjänare som inte gett mig skäl att klaga.
Lovar du att inte begå fler såna här brott?
Jag ska aldrig mer begå ett brott.
Inte så länge jag lever.
Du får stanna tills jag har bestämt mig.
Jag vet inte hur länge det dröjer
och jag lovar inte att behålla dig.
Nej-
Då så.
Vi lämnar det nu.
Jag hoppas vi slipper se för mycket av miss Bunting.
Lady Rose sa till Madge att hon gillar henne.
Och hon verkade trevlig när hon kom ner.
Kanske, men hon får pappa att säga saker som han inte menar.
Och han hatar sig själv för det efteråt.
Mr Molesley.
Jag vet inte varför du har färgat ditt hår.
Men effekten på ditt utseende
blev inte som du hade tänkt dig.
Vidta åtgärder, mr Molesley.
Du får stanna där nere tills du har gjort det.
Lady Mary är inte nån lady när allt kommer omkring.
Det är min tur sen.
Du tror att jag är arg, eller hur?
Det spelar ingen roll vad jag tror.
Hon vill kanske bara prata.
Jag kanske är den försvunna tsaren.
Men jag kan inte låta bli.
- Inte när man får det serverat. - Du är inte ensam.
Stanna hos henne till kl. 03.00
och smyg sen tillbaka till ditt rum utan att bli sedd.
Jag vaktar tills du är där.
Hör du mig prata går du bara förbi dörren.
Tack, mr Barrow.
Jag menar det, Thomas.
Du är en riktig vän.
Jag försöker vara det.
Du borde inte vara här inne, Tony.
Så klart inte.
Varför är du det, då?
För att du är kär i mig.
- Är jag? - Du sa det ju själv.
Det fanns en tid då du slets mellan mig och Charles Blake,
men du har nog bestämt dig och jag vann.
Tack och lov för det.
Problemet är att man vill vara säker,
säkrare än vad väluppfostrad uppvaktning tillåter.
Fortsätt.
Jag vill att vi reser bort.
Bara en vecka, kanske kortare, men bara vi.
Vi kan prata om dagarna.
Och nätterna?
Vi tillbringar dem tillsammans också.
Jag vill att vi ska bli ett par, Mary.
Jag vill att vi lär oss allt om varandra.
Efter det kommer du nog vara säker.
Om pappa var här skulle han slå till dig.
Jag försöker övertyga dig att gifta dig med mig.
Det är inte förförarnas vanliga syfte.
Han skulle nog inte se det så.
Vad säger du om mitt skandalösa förslag?
Ingen får nånsin veta.
Det brinner!
- Va? - Det brinner!
Herregud! George!
Jag har Sybbie och George!
Tack och lov! Ta dem, Mary. Följ med henne, Tony.
- Kom, raring. - Följ med mig, Tom.
Du vet var sandhinkarna står.
Herregud! Mår hon bra, Barrow?
Det tror jag, milord.
Vi måste få ut henne.
Fort, Tom!
Hämta slangen, Tom!
Gå upp och väck mrs Hughes och pigorna, Rose.
Hon gör resten.
Vi måste meddela godsets brandmän.
Vem vet var Drewes nummer är?
- Jag... - Och rädda hunden!
Skynda dig, Barrow, få bort henne från röken.
- Jag tittar i sovrummen! - Jag tar rummen, milord.
Nu!
Det brinner!
Det brinner.
Vi ses där nere.
Ut, allihop. Det brinner.
James.
James! Var är James?
Titta i badrummet och se om du hittar James.
Mr Molesley, skynda dig.
Här, Tom.
Oroa dig inte.
Nu tar vi över, milord.
Tack.
Hur känns det?
Bra, tror jag. Men jag har varit dum.
Oroa dig inte för det nu.
Jag kanske smyger iväg före frukosten, lord Grantham.
Förlåter du mig? Jag har lång väg.
Det vore kanske en bra idé.
Milord.
Barrow, vi måste tacka dig
för att du uppmärksammade det och var så modig och räddade lady Edith.
Vad gjorde du i galleriet?
Jag höll bara ett öga på saker.
Tack och lov för det.
Jag var arg på dig förut och var frestad att vidta åtgärder,
men ikväll har du ställt allt till rätta.
Tack, m'lady.
Vad pågår? Vad händer?
Oroa dig inte. Det är nästan över.
Mr Bates ville se om alla var i säkerhet.
- Vi var så oroliga. - Vi mår bra.
Lady Edith tände eld på sitt rum, men vi mår bra.
Jag ska se om det finns nåt jag kan göra.
Han har lugnat ner sig nu, men han var riktigt upprörd.
Han hetsar upp sig över saker.
Jag kan tänka mig det.
Jag vill inte vara hård,
men James skulle nog passa bättre nån annanstans.
Fråga inte varför jag tror det,
men jag misstänker att hans ambitioner överträffar jobbet som lakej.
Som ers lord önskar.
Ge honom goda referenser. Vi vill inte att folk ska prata.
Uppfattat, milord.
Allt är bra nu, milord.
Inga speciella skador förutom lady Ediths sovrum.
Alltid något.
Vi kan gå in igen. Det är över.
Kan lady Edith sova i hans lords omklädningsrum i natt?
- Eftersom sängen redan är bäddad. - Javisst.
- Jag ska bara tacka brandmännen, pappa. - Javisst.
DOWNTONS BRANDKÅR
- Har du fått några idéer? - Ja, och den är enkel.
Ni ska sköta om lilla Marigold ordentligt, m'lady.
Javisst, men...
Vi får introducera det försiktigt.
Så att alla accepterar och tror på det.
Ni får sova i hans lords omklädningsrum ikväll, m'lady.
Vi får se vad som går att rädda imorgon.
Tack, mrs Hughes.